Author: KDOKOLIV
Last saved by: OEM

PAPRSEK

ZPRAVODAJ KRAJSKÉ KOORDINAČNÍ RADY,
OBLASTNÍCH ODBOČEK SONS
A TYFLOKABINETU Č.BUDĚJOVICE, o.p.s.

Přinášíme Vám tyto informace:

•	Kalendář akcí
•	Slavní nevidomí – Zdeněk Bajtl
•	Srážka se sloupem
•	Kolik udělá kroků slepec za sto roků
•	Když se nebe dotýká země – Slot Canyons
•	Báseň a pranostiky na červen

ČERVEN 2010
	
	Kalendář akcí
Dne 7.června od 14.00 v klubovně Tyflokabinetu - setkání držitelů vodicích psů

Dne 15.června od 14.00 v klubovně Tyflokabinetu - harmonikář…

	Dne 14., 21. a 28.června od 15.00 v klubovně Tyflokabinetu - arteterapie (léčba umění) nevidomých a slabozrakých

Slavní nevidomí
	
	Život člověka je mnohotvárný, žije jej doma i na veřejnosti. Tak život probíhá i mnoha nevidomým lidem, kteří jej naplňují v součinnosti se společností, tak život probíhá i těm zdravým jedincům, kteří zůstávají stranou pozornosti se svou obětavou prací pro ty, kteří ji potřebují. S mnohými žijeme, o jiných se dovídáme. Vymyká se však možnostem této práce shromáždit data o nevidomých hospodyních a matkách, které byly oporou svému manželovi či příteli a vychovaly své děti za nanejvýš obtížných vnitřních i vnějších podmínek. Nelze také shromáždit informace o bezpočtu nevidomých dělníků, řemeslníků, telefonistů, masérů, učitelů hudby, vysokoškolsky erudovaných nevidomých pracovníků jiných povolání či zaměstnání. Rovněž není možné zahrnout do této publikace velké množství obětavých speciálních pedagogů, sociálních pracovníků, členů nejrůznějších společenských organizací a obecně prospěšných společností, kteří v oblasti péče o zrakově těžce postižené děti i dospělé osoby vykonali mimořádně záslužnou činnost. Těmto všem je třeba poděkovat, a právě jim, těmto nejmenovaným, patří hluboká úcta a náš dík.
	
BAJTL Zdeněk - narozen 19.6.1970, český počítačový programátor
Narodil se v Praze. Od narození je prakticky nevidomý. Ve svých 6 letech nastoupil do ZŠ pro žáky se zbytky zraku, později byl přeložen do ZŠ pro nevidomé žáky v Praze. Zde se také úspěšně věnoval hře na hudební nástroje. Hudbu si potom zvolil jako profesi, a proto po dokončení ZŠ vstoupil na Konzervatoř Jana Deyla. Maturoval v roce 1989 a v roce 1991 absolvoval hlavním oborem hra na klarinet. Během studií se věnoval také sportu, kde se v soutěžích lyžování a plavání umisťoval na předních místech.
Vyučovat začal v ZUŠ ve Stochově. V roce 1994 přešel do ZUŠ v Praze. V tuto dobu už byly jeho největším zájmem počítače. V roce 1992 začal pracovat na Eurece A4.
Záhy vnikl do tajů digitální techniky, naučil se s Eurekou pracovat a stal se instruktorem její obsluhy. Působil jako lektor na různých kurzech, programoval některé hry. Z jeho tehdejších největších prací byl program pro tištění adres na různé druhy a velikosti poštovních obálek. Také vytvořil program pro převedení hudby vzniklé v hudebním procesoru Eureky do Braillovy hudební notace.
V roce 1993 byl v Praze založen Eureka klub, kterého se Z. Bajtl stal vedoucím. Klub byl navštěvován uživateli Eureky, kteří si zde předávali zkušenosti a programy či hry. Klub pořádal i individuální výuku práce s touto pomůckou.
Z. Bajtl seznamoval zájemce s možnostmi připojení na v tu dobu již fungující tzv. BBS (ČUNS BraillNet), kde se dala získat spousta programů právě pro Eureku, ale i časopisy či knihy. Tento systém je učil využívat. Do vybavení klubu se podařilo získat počítač a braillskou tiskárnu. Klub pořádal prázdninová školení, která Bajtl vedl. Dále seznamoval účastníky s novými technologiemi, jako byl v tu dobu např. internet.
V roce 1996 nastupuje Bajtl jako pracovník Tyflokabinetu a posléze jako zaměstnanec oddělení digitalizace při SONS, kde převádí knihy i časopisy do digitální podoby a pracuje jako lektor výuky práce s digitálními pomůckami na bázi PC. Stal se metodikem výuky.
V oddělení digitalizace se podařilo sestavit soubor programů v systému MS-DOS na připojení k internetu. Převzal správu BBS i novellové sítě SONS. V roce 2003 se stal vedoucím oddělení digitalizace a správcem Knihovny digitálních dokumentů i konferencí na BraillNetu. Pracuje pro tyflokabinet jako lektor. Specializuje se na hlasový program Jaws.
I při této náročné činnosti si najde čas pro knihu, poslech hudby i pro rodinu.
Zdroj: Internet - tyflopedický lexikon

	Srážka se sloupem

Na střední hudební školu pro nevidomé nastoupili noví studenti. Všechno kolem bylo pro ně neznámé. Museli se s každým koutem nového prostředí seznamovat.
Tři chlapci se domluvili, že půjdou společně prozkoumávat okolí. Neviděl ani jeden z nich. Nést s sebou tři slepecké hole se jim nechtělo a tak se dohodli, že se jim půjde lépe, když hůl ponese jen jeden z nich. Zdálo se jim nejrozumnější, bude-li to ten prostřední.
A tak vyšli. Ale náhoda tomu chtěla, že právě ten prostřední narazil do sloupu. Rána to byla veliká, ale mnohem víc je polekal rozhořčený ženský hlas, který se ozval za nimi: "To je hrozné, dva ho vedou a ještě ho nechají narazit!"
	Zdroj: Internet - nevidomí

Kolik udělá kroků slepec za sto roků?

Na rozdíl od vrabce určitě mnoho, ale pokud bychom měli k dispozici kvalitní neobtěžující krokoměr a porovnali průměrnou skupinu stoletých nevidomých a průměrnou skupinu stoletých vidících občanů naší sokolské vlasti, možná bychom zjistili výrazný rozdíl v neprospěch nevidomých. Ti ve své většině mají menší možnosti pohybu včetně chůze, neboť každý krok je pro ně v podstatě krokem do neznáma. Krokoměr by možná ukázal, že tento rozdíl je dosti markantní, že mnozí nevidomí udělají za sto roků méně kroků než jejich vidící kolegové za sedmdesát nebo padesát let.
Někteří si tento krokový deficit nechtějí nechat líbit, a proto mají rádi turistiku a různé vycházky. Tato družná činnost má ještě jeden rozměr. Nevidomí se při své turistice nezaobírají jenom okolím popisovaným průvodci, ale také velmi praktickými problémy každodenního života se slepotou. Někdy nahlas, někdy mimoděk, aniž by o tom padlo slovo. Jak zatlouká Karel hřebíky, když už pět let nic nevidí? Chodí-li plavat Franta, proč bych to jednou nezkusil i já? Jak Zdena peče tak dobré koláče, když nevidí na pekáč? Chvála pohybu, chvála osobnímu příkladu, chvála komunikaci.
Ale zpátky k tomu krokoměru. Mnohým nevidomým by se hodil i z jiného důvodu. Počítání kroků bývá někdy doporučováno jako orientační pomůcka při samostatném pohybu. Dříve jsem měl například spočítáno, kolik kroků musím udělat přes park, kolik kroků mají jednotlivé hrany našeho poněkud nepravidelného obytného bloku atd. Počítal jsem často své kročeje, až se mi krokový computer začal spouštět samostatně i v situacích, kdy jsem neměl předem počet kroků zjištěn. Jinak řečeno, krokování začalo být jakýmsi vnitřním nutkáním.
Zmínil jsem se o tom před instruktorem mobility a ten mě upozornil na to, že někteří nevidomí při pohybu využívají především intuitivní cit pro překážky a krokování je v tom pro ně brzdou. Ano, cosi mi občas dalo vnitřní signál, že se řítím na zeď nebo jinou překážku. Tak jsem začal krokoměr vypínat. Pokud jdu při zdi, jako by mě něčím odpuzovala od příliš těsného kontaktu. Jindy uslyším změnu zvukové odezvy hole, kterou jsem v dobách počítání nevnímal. Někdy si ovšem intuice se mnou pohraje. Dal bych krk na to, že vedle mne někdo stojí. Ale když se hlasitě zeptám, jestli je někdo nablízku, aby mi řekl číslo zamlklé tramvaje, nikdo vedle mne není. Kdo ví, co tam vedle mne je. Třeba nějaký bubák…
Takže intuice nebo krokoměr? Každý to asi má jinak. Neodrazuji od používání krokoměru. Dal jsem jen větší šanci intuici, šestému smyslu, citu pro překážky nebo čemu. Jeden nevidomý, kterému opravdu nemám důvod nevěřit, mi prozradil, že překážku tuší, řekl dokonce, že "vidí vnitřním zrakem". Zkouším tedy intuici a doufám, že mě potká totéž, že jednou ze mne ven vykoukne vnitřní zrak, když ten vnější je v háji. Občas krokoměr zapnu, ale kolik udělám kroků za sto roků, natož okolo našeho bloku, to opravdu nevím.
Zdroj: Internet - upravená ukázka z knihy „Nevídáno“
	
Když se nebe dotýká země - Slot Canyons

Úzkým skalním soutěskám na jihu Coloradské plošiny se anglicky říká Slot Canyons. Bývají až několik desítek metrů hluboké a široké jen několik málo metrů. Někde stačí rozpažit jen své ruce a člověk se může dotknout obou protilehlých stěn.
Vydat se ale do takového kaňonu může být dost nebezpečné. Stačí, aby se strhla prudká průtrž mračen, třeba i na míle daleko. Voda pak nečekaně rychle naplní veškerá koryta a strhne sebou všechno, co jí stojí v cestě. Některé kaňony jsou tak úzké nebo těžko průchodné, že z nich pak není úniku. V jedné z těchto soutěsek došlo dokonce před několika lety k velkému neštěstí, kdy při náhlé přívalové vodě zahynulo jedenáct lidí.
Kráse těchto kaňonů přesto nelze odolat. Světlo pronikající štěrbinou do jejich nitra dává skalním stěnám magický nádech. Přímo před očima se odehrává neuvěřitelná hra světla, tvaru a červené barvy pískovce. Barevné světelné obrazy, ke kterým mezi červenými pískovcovými stěnami dochází, se neustále mění. Přestože některé soutěsky nejsou nijak zvlášť dlouhé, je možné tady objevit nepřeberné množství fotografických motivů.
Osvětlení skalních stěn se mění nejen během dne, ale i během celého roku. Zatímco na podzim světlo do některých soutěsek sotva pronikne, v období, kdy je slunce hodně vysoko, se skalní stěny rozehrají těmi nejsytějšími barvami - přes modrou, nachovou, fialovou, rezavou, oranžovou, žlutou až po ohňově červenou. Někde vznikají dokonce i magické světelné sloupce. Pak se hluboko v nitru skály děje cosi nadpozemského. Potom se něco těžkého a hmotného setkává s něčím lehounkým a jemným jako jsou sluneční paprsky - pak říkáme, že se "nebe dotýká se zemí".
Zdroj: Internet - national geography

Báseň
Červen

Louky sluncem malované,
modř nebe odráží se z tůně,
kdo by ten čas neměl rád,
léto už jaru dalo mat.
	Zdroj: Internet - liter
	Pranostiky

•	Červen stálý - prosinec dokonalý.
•	Nejkrásnější loukou je louka červnová.
•	Co vyroste v červnu na louce za den, roste jindy po týden.
•	Měsíc červen voní deštěm.
•	Co déšť smočí v červnu, přes den vyschne za hodinu jednu.
•	Na jakou notu Medard (8.6.) zahraje, na tu se bude měsíc tancovat.
•	Od svatého Jana Křtitele (24.6.) běží slunce již k zimě a léto k horku.
•	Co v červnu nedá do klasu, červenec nažene v času.
	
	Zdroj: Internet - pranostiky

Připravili pracovníci Tyflokabinetu České Budějovice, o.p.s.
telefon: 386 460 660, 386 460 661, fax: 386 460 660
e-mail: tyflokabinet.cb@seznam.cz, web: www.tyflokabinet-cb.cz