PAPRSEK

ZPRAVODAJ KRAJSKÉ KOORDINAČNÍ RADY,
OBLASTNÍCH ODBOČEK SONS
A TYFLOKABINETU Č. BUDĚJOVICE, o.p.s.

Přinášíme Vám tyto informace:

•	Gratulace k narozeninám
•	Kalendář akcí
•	Aqina Anna Sedláčková
•	Koledy a koledování
•	Vánoční kapr
•	prosinec - báseň a pranostiky

PROSINEC 2011

Kalendář akcí

•	Arteterapie
V prosinci se v klubovně Tyflokabinetu koná arteterapie – léčba umění nevidomých a slabozrakých – termín dle domluvy na tel. 604 947 461.

•	Hudební pořad
V úterý 13. prosince ve 14.30 hodin v klubovně Tyflokabinetu Vás srdečně zveme na hudební pořad, kdy Vám k poslechu i tanci přijdou zahrát pan Ludvík Petr (člen Budvarky) a paní Petra Adamčíková (zpěv).

•	Upozornění pro majitele vodicích psů
Od listopadu tohoto roku se držitelé vodicích psů setkávají každý první čtvrtek v měsíci, místo prvního pondělí. Místo konání schůzek zůstává stejné v Tyflokabinetu České Budějovice.
Termíny setkání od listopadu 2011 do června 2012: 3. listopadu, 1. prosince – předvánoční posezení v kavárně Hotel Malý pivovar, 5. ledna, 2. února, 1. Března, 5. dubna, 3. Května, 7. června – předprázdninové posezení v kavárně Hotel Malý pivovar.
Těším se na setkání se všemi. Za KDVP Petra Šulcová, 
tel: 776 120 108, e-mail: ru.slan@volny.cz

Aqina Anna Sedláčková

6. 12. 1877 - 28. 4. 1950

Česká tyflopedka

Narodila se v rodině řídicího učitele ve Strakách u Nymburka. Zde také absolvovala základní vzdělání. Učitelský ústav studovala v Jiřicích. Ve studiích pokračovala v Praze. Po zkouškách učitelské způsobilosti pracovala jako členka kongregace Milosrdných sester na veřejných školách v Boru u Tachova a ve Filipově.
Do Ústavu pro nevidomé na Hradčanech v Praze nastupuje v roce 1904 jako učitelka. V roce 1907 rozšířila počet tříd ze tří na čtyři. Ve své pedagogické činnosti kladla největší důraz na rozvíjení hmatu. Neustále se zabývala problematikou, jak svým žákům přiblížit svět jeho prostřednictvím. Věnovala se společenskému chování svých žáků, zavedla dramatický kroužek.
Byla mimořádně zručná, a tak jí sama výroba některých pomůcek nepůsobila zvláštní potíže. O rozvoj manuálních dovedností žáků se starala při vyučování v dílnách. Byla si vědoma, že právě zručnost je jednou z těch dovedností, které zaručují nevidomým životní úspěchy.
Velmi obětavě se věnovala přepisování textů pro všechny vyučovací předměty a starším opisovala i hudebniny z běžné do Braillovy bodové notace. Dovedla zapsat skladby schopných chovanců do not.
Přepisovala i beletrii. Knihy zručně vázala a založila tak ústavní žákovskou knihovnu. Podle sdělení tehdejších chovanců je tomu učila. Vymyslela techniku lisování reliéfních papírových fyzikálních zeměpisných map.
Do ústavu byly přijaty dvě hluchoslepé dívky. Aby se s nimi mohli učitelé i spolužáci domluvit, adaptovala Lormovu německou prstovou abecedu na český jazyk. Jelikož zavedla i písmena s českými diakritickými znaky, značně se od původní německé soustavy odchýlila. Do svého systému začlenila i znaky pro početní úkony a číslice.
V roce 1948 odešla na trvalý odpočinek unavená a nemocná. S dospělými chovanci si potom dopisovala. Stala se fortnýřkou v jednom z ústavů sociální péče v Praze. Jelikož její nevyléčitelná choroba ji víc a víc sužovala, odešla do klášterních zařízení na jižní Moravě, kde zemřela.
Její osobnost poznamenala prostředí ústavu. Byla platnou a zkušenou tyflopedkou, která se zapsala do myslí i srdcí mnoha chovanců ústavu.
V soudobých časopisech nacházíme její odborné příspěvky. Spolu s D. Hoňkovou patří mezi nejlepší české tyflopedky. Navíc také proto, že náboženskou výchovu pokládala pouze za metodu a nikoliv za cíl.
Reliéfní zeměpisné papírové mapy má ve svých sbírkových fondech koutek tradic základní školy pro nevidomé žáky v Praze a DTI TMB.
Aqina Anna Sedláčková byla nejen učitelka, ale také později i ředitelka školy Ústavu pro nevidomé v Praze na Hradčanech. Velice obětavě pomáhala chovancům, kteří se připravovali ke státním zkouškám z hudby. Je málo známé, že je autorkou několika učebních pomůcek, z nichž se ve škole pro nevidomé v Praze na Hradčanech dochovala její papírová mapa Československa.
	zdroj: internet – tyflopedický lexikon

	Koledy a koledování
	
	Vánoční koledy se během vánočního období staly oblíbenou vánoční tradicí, kterou dodržuje 60% domácností. Původ slova je velmi nejasný a původně označuje píseň, které děti zpívaly během křesťanských svátků, jakými jsou nejen Vánoce, ale též například Velikonoce nebo svátky tří králů. Kořeny slova „koleda“ pocházejí pravděpodobně z latinského slova Calendae (kalendy), které označují první dny, kdy se slavil slunovrat.
	Postupem doby se však slovo „koleda“ stalo označením pro píseň s vánoční tématikou. Obsah koled měl původně náboženskou tématiku, která však v posledním století i v koledách ustupovala. Tradiční české koledy mají silnou melodii, která je často zpívána sborově. Hudba s vánoční tématikou se však vyvíjela od dávných dob a procházela různými fázemi – latinské zpěvy, vícehlasé písně, nástrojová hudba, pastorální mše, obchůzky s jesličkami. V Čechách je původ koledování a koled doložen již z předhusitských dob.
	Hlavním obsahem vánočních koled, které obnovu prožily v 18. století, je láska k betlémskému děťátku. Námětem vánočních koled bylo především narození Ježíše Krista a cesta do Betléma. Mezi tradiční a zároveň nejoblíbenější české vánoční koledy patří bezesporu Dej bůh štěstí, Narodil se Kristus Pán, Chtíc, aby spal, Jak jsi krásné neviňátko, Nesem Vám noviny, Tichá noc, Purpura aj.
	Koledování a zpěv vánočních koled ve středověku šířili potulní žáci, kteří zpívali směsicí latiny a národního jazyka. Žáci hromadně obcházeli domy, přičemž v každém domě opakovali písně a sbírali dárky. Koledy byly slyšet všude – na trzích, v klášterech, v domech bohatých. Podle legendy je autorem první koledy František z Assisi a koledy se také staly prvními písněmi, které byly zpívány v českém jazyce a jejichž základ byl v přitažlivé melodii a nenáročném textu.
	Hlavní dobou koledování je období mezi Štědrým dnem a svátkem Tří králů, tedy mezi 24. prosincem a 6. lednem. Nejčastěji se chodilo koledovat na Štědrý den, svátek Štěpána a na Nový rok. Dalším koledním obdobím pak byly Velikonoce. Obě tyto doby souvisí s původním posláním koled, pozdravit každý dům na počátku nového roku – ať již kalendářního, tak hospodářského – při zahájení zemědělských prací.
	zdroj: internet – vánoční dárky

Vánoční kapr

Štědrovečerní kapr patří k tradičním symbolům Vánočních svátků. Již v předvánočním čase v ulicích každého českého města najdete veliké kádě plné ryb. Tradiční štědrovečerní večeře se skládá z rybí polévky a smaženého kapra s bramborovým salátem.
Tolik oblíbená štědrovečerní večeře se smaženým kaprem patří mezi nejmladší vánoční tradice. Ryby se na vánočním stole začaly častěji objevovat až na začátku 19. století, dříve byly spíše vzácností, především v rybníkářských oblastech anebo v zámožných rodinách.
Původní vánoční úprava kapra – kapr načerno – se připravoval dva až tři dny předem a vařil se ve sladké omáčce s ořechy, perníkem a švestkami. Smaženého kapra poprvé připravila M. D. Rettigová. V kuchařce se smažený kapr společně s bramborovým salátem objevil až v roce 1924. Tradiční součástí štědrovečerní večeře se stal až v 50. letech 20. století.

Kapří šupiny pro štěstí:
	U štědrovečerní večeře se dodržuje několik zvyků – chystá se talíř navíc pro náhodného hosta či se pod talíře dávají kapří šupiny pro štěstí, aby bylo příští rok dostatek peněz. Ze stejného důvodu si někteří kapří šupinu z vánočního kapra schovávají do peněženky.

Kapr ve vaně:
	V některých domácnostech patří ke koloritu Vánoc přechovávání živého kapra ve vaně, které je atraktivní především pro děti. Pro kapra však pobyt v chlorované vodě společně s teplotním šokem (rozdíl teplot vody v kádích a ve vaně) je velmi stresující. Pokud si domů přinesete živého kapra, tak je nejlépe ho co nejdříve usmrtit a vykuchat, abyste ho ušetřili dalšího strádání, případně by měl být pobyt ve vaně co nejkratší. Kapr by se nikdy neměl nechávat ve vaně přes noc.
	
	Pouštění kaprů na svobodu:
	Někteří lidé v dobrém úmyslu zakoupeného vánočního kapra na Štědrý den pouští na svobodu do rybníka či do řeky. Tímto způsobem však kapra vystavují dalšímu strádání, díky kterému s největší pravděpodobností zahyne. V rybníce kapr zimu přečkává zimním spánkem, kdy pobývá u dna rybníka v nehybném stavu. Pokud je však na podzim sloven a pak sádkován, je neustále v pohybu a ztrácí zásobní látky, není tudíž připravený na přezimování. Navíc, pokud kapra, kterého jste měli ve vaně, vypustíte do rybníka, tak ho vystavíte teplotnímu šoku.

Rybí krém s hráškem – rybí polévka:
Připravte si na štědrovečerní stůl vánoční jemnou krémovou rybí polévku s hráškem. Zvláštní jemná polévka vycházející z lidových tradic, které na sváteční stůl zařazovaly do některého z pokrmů hrách. Receptura vychází z lidových tradic.
Ingredience: 500 g rybích odřezků a vnitřností, 150 g kořenové zeleniny, 60 g cibule, 50 g másla, 120 g vařených brambor, 120 g zeleného hrášku, muškátový květ, sůl, 150 ml smetany ke šlehání, petrželovou nať, 2 vejce.
Popis přípravy polévky:
Rybí odřezky, vnitřnosti a cibuli uvařte v osolené vodě. Vývaru není třeba mnoho. Uvařené maso sceďte, oberte a spolu s vnitřnostmi nakrájejte.
Stejnoměrně nastrouhanou či pokrájenou kořenovou zeleninu a jemně krájenou cibuli krátce osmahněte a zaduste na másle, okořeňte muškátovým květem a zalijte vývarem z ryb. Případně trochu dosolte a vařte intenzivně asi patnáct minut, až zelenina změkne.
Pak přidejte část hrášku, vařené a jemně nastrouhané brambory, ty polévku v podstatě spolu se zeleninou zahustí. Vše krátce povařte a za pomoci tyčového mixéru polévku důkladně rozmixujte. Přidejte smetanu, obrané kousky rybího masa a posekanou petrželovou nať.
Jako speciální vložku do polévky připravte na pánvi z vajec, soli a hrášku omeletky, které pak vložíte do již hotové polévky.

	Kapr načerno – ovocná variace:
Vánoční recept kapr načerno je v současné moderní kuchyni ovocnou variací na klasickou českou kuchyni našich babiček.
K přípravě receptu potřebujeme: 800 g kapra, 200 g kořenové zeleniny, 300 g sušeného ovoce, 50 g loupaných mandlí, 250 ml červeného vína, sůl, divoké koření, celou skořici, 60 g másla.
	Postup přípravy: Porce kapra osolte a nechte v chladu odležet. Krátce povařte červené víno s divokým kořením a skořicí. Na tenké nudličky nakrájenou kořenovou zeleninu (můžete použít i mraženou), překrájené sušené meruňky, švestky a jablka vložte do zapékací nádoby, zalijte vínem svařeným s divokým kořením a skořicí (odvar z koření a vína scedíme přes sítko a tím odstraníme koření).
Vše v mírné troubě rozpečte, aby ovoce změklo. Poté do směsi ovoce a zeleniny zatlačte porce kapra kůží navrch. Na každou porci dejte plátek másla a posekané mandle. Následně pečte v troubě při 180 stupních cca 8 – 10 minut, podle velikosti porcí.
zdroj: internet – třeboňský kapr

Prosinec
	
	V závěji půlnoci,
	těžko sníh přemoci,
	padá jak kamení.
	
	Za mrazu příkoří,
	do ticha dohoří,
	věčností zkamení.

	Prosinec – když je mu zima, halí se v bílý kožich a vyčkává větší mráz.
	      1. 12. – Uhodí-li na svatého Eligia tuhá zima, potrvá po čtyři neděle.
	      4. 12. – Svatá Barbora nosí bláto do dvora a bývá naškrobená.
	    16. 12. – Závěj svaté Albíny zaplavuje doliny.
	    21. 12. – Na svatého Tomáše obrací se slunce k létu a zima k mrazům.
	    31. 12. – O Silvestru papeži snížek si již poleží.
	
zdroj: internet – liter a pranostiky

*
*   Veselé Vánoce a šťastný Nový rok   *
Vám přejí pracovníci Tyflokabinetu České Budějovice, o.p.s.

adresa: Roudenská 485/18, České Budějovice 370 01
telefon: 386 460 660, 386 460 661, fax: 386 460 660
e-mail: info@tyflokabinet-cb.cz, web: www.tyflokabinet-cb.cz